- Er de klar til at skabe kaos? - Ja, Deres Nåde.
- Planen virker indviklet. - Stop klynkeriet, Gisborne.
Ønskede jeg en kone, havde jeg valgt en med pænere ben.
Tro mig, Carter er en guds gave. Han myrder folk for fornøjelsens skyld.
- Hvorfor betaler vi ham så? - Han dræber for sjov og penge.
Se hænderne.
Godmorgen, Carter. Det her er Gisborne.
Deres Nåde, Sheriff.
Han viser respekt, Gisborne. Det kan jeg lide.
Hvorfor kysser du aldrig min ring?
Så du ved, hvad du skal gøre?
Genvinde den store pagt af Nottingham og dræbe Robin Hood.
Tro mig, Deres Nåde, intet vil glæde mig mere.
Robin Hood er så godt som død.
Bedst på www.NXTGN.org
Robin, det er Sheriffens mænd.
De skal ikke se dig sammen med lovløse.
De angriber landsbyen. Vi stopper dem!
- Hvorfor gør de det? - Der er ikke tid til spørgsmål. Kom!
- Vi venter og ser, hvor mange ... - Kom nu!
- De er for mange. - Much ...
Marian! Løb!
Bliv stående. Rør dig ikke!
Hvem er det? Galgen, Robin!
Bag dig, min ven!
Sheriffens mænd flygter.
- Han er god. - Han er rigtig god.
- Bind mig aldrig fast! - Du fulgte ikke ordren.
- Folk var ved at dø. - Du må ikke ses sammen med os.
- Jeg er jo med jer. - Finder Sheriffen ud af det ...
- ... kan du aldrig vende tilbage. - Jeg vil ikke tilbage dertil.
Det er jeg glad for. Men du er ikke klar til at tage den beslutning.
Tak, min ven. Jeg skylder dig mit liv.
Ja, det gør du. Men jeg skal ikke tage det endnu.
- Mit navn er Carter. - Robin Hood.
Jeg er Much.
Du kan dit håndværk. Kender vi hinanden?
Jeg ... vi har aldrig mødt hinanden.
- Hvorfor angriber de uskyldige? - Han er såret.
Det er ikke noget.
Djaq! Hjælp med at få ham op. Vi må få ham væk herfra.
John!
Jeg ved, jeg har mødt ham. Jeg genkender hans ansigt.
- Kæmpede du i det Hellige Land? - Ja, men vi har aldrig mødtes.
- Hvordan kan du være så sikker? - Jeg ville have husket dig.
- Hvorfor kom du tilbage? - Fordi jeg fik en kniv i ryggen.
Fik du fat i ham? Ham der gjorde det?
Nej, men jeg har ventet på det rette øjeblik. Jeg har forberedt mig.
Du så velforberedt ud i dag. Du kunne have besejret en hel hær.
Du må være skuffet over dagens sår.
Hvis altså du har planer om at vende tilbage og dræbe ham.
- Han er her. - I England?
Det er ikke mig, vel?
Det virkede! Robin Hood så Cluns uskyldige borgere blive angrebet.
Og han kastede sig ret modigt ind for at redde dem.
- Vi mistede flere vagter. - Ja, det er virkelig uheldigt.
Send små frugtkurve til deres familier. Men det virkede.
Carter gik derfra med Hood. Hood kan være død allerede.
Forresten, Marian har sendt en besked.
- Hvad stod der? - "Vender ikke hjem. Kom over det."
- "Og skift dog tøj indimellem." - Meget morsomt.
Hun er stukket af. Sid ned, Guy.
Hun stak af, det øjeblik hendes far døde.
Hvad siger det os? Det siger mig ...
... at den knarvorne gamle mand var det eneste, der holdte hende her.
Nej. Der var noget mellem os.
Nej. Hun kommer ikke tilbage, Guy. Kom videre.
Ved du hvad, jeg giver dig et kys, det får dig til at få det bedre.
Faktisk, hvis Hood er død får du to kys. Kom her.
- "Gissy" vil kysses. - Rør mig ikke.
Bliv voksen, Gisborne.
Har du tænkt dig at undskylde? Jeg kunne være død på grund af dig.
Du kunne have fået dig selv dræbt, når du angriber på den måde.
Robin, jeg har som nattevagten kæmpet mod disse idioter i årevis.
Det ved jeg, du sloges på egen hånd. Her er vi et hold, Marian.
Du angreb og vi var nødt til at følge dig. I kamp er det en dødssynd.
- Du mener at de gør, som du siger. - Ja, det gør de.
Indtil du lærer at gøre det samme, bliver du her i lejren.
Jeg mener det, Marian. Du må falde til ro.
Jeg behøver ikke at blive pylret om.
Det var godt, for det bliver du ikke her.
Er du blevet sendt for at passe på mig?
Hvorfor gør I alt, hvad han siger?
Jeg troede, at du havde haft dine egne mænd.
Det havde jeg. Men der kan kun være én leder.
Det var ikke sådan, jeg forestillede mig, det ville være at leve i skoven.
Jeg kan ikke trække vejret her.
- Det er værre end at bo på slottet. - Kom her.
Det er ikke stederne, der tynger dig.
Det er din far. Du har mistet din far.
Og netop derfor, vil jeg gerne i gang med tingene.
Ja, når tiden er inde.
- Du burde hvile dig. - Jeg har ting, der skal ordnes.
- Bliv her. Bliv her! - Det skal jeg nok.
Lad mig gætte: Sheriffen sendte dig.
- Han vil have pagten tilbage. - Den får han aldrig.
- Jeg lovede ham den. - Jaså? Så begik du en fejl.
- Fortæl hvor den er gemt. - Jeg dør hellere.
Nej dine venner dør først, én efter én, til du fortæller mig det.
Se, det lille blik bagud ...
Du har lige afsløret din svaghed.
Se aldrig bagud, min ven. Nu ved jeg, at jeg har vundet.
Hvem skal vi begynde med?
Din lille makker i det Hellige Land?
Eller har du en svaghed for pigen? Det tænkte jeg nok.
Helt utroligt! Vi tog os af ham, fordi han var såret.
- Det var nok hans plan, Much. - Det ved jeg. Det vidste jeg!
Det er bare ... vanvittigt!
Han siger vel mere, hvis han ved, vi med glæde vil gøre ham fortræd?
- Det er ikke sådan vi arbejder. - Tal for dig selv.
- Gå ind og lav noget mad. - Skal jeg det, fordi jeg er kvinde?
Hvad skal vi gøre med ham, Robin?
Vi tager ham tilbage til Nottingham.
Han har fejlet i at finde pagten og i at dræbe mig.
Hvad gør Sheriffen med en mand, der har svigtet ham sådan?
- Han vil hænge ham. - Hvis han er heldig.
Nu går vi.
Vågn op!
- Hvad vil du? - Jeg vil have Marian.
- Ved du, hvor hun er? - Hvad tror du?
Hvordan finder jeg hende? Hun kan være alle vegne.
Du må spørge dig frem. Vær din løn værd.
- Vi skal altså til Nottingham? - Nej, vi skal til Clun først.
- Du bliver her, Marian. - Hvorfor?
Fordi jeg tror, at du har brug for lidt tid for dig selv.
- Hvorfor? - Du er ikke den, Marian jeg elsker.
Jeg er ked af, hvis du er skuffet, men det her er mit nye jeg.
Det håber jeg ikke. Kom, nu går vi!
- Hvorfor skal vi til Clun? - Der er noget, jeg vil, at han ser.
Kom nu.
Jeg beklager, Jane. Vi sørger for, at du og din familie får mad.
- Du har mit ord. - Tak, Robin.
Bare rolig, Jane. Vi ordner det. Tag det her.
Kom.
- Hendes mand døde på grund af dig. - Jeg dræbte kun Sheriffens mænd.
Og de dræbte kun landsbyfolk, for at du kunne vise dig.
- Var det Sheriffens eller din idé? - Det var hans.
Det var hans. Men du gik gladeligt med til det.
Du så gladeligt hendes mand dø for at komme tættere på mig.
- Hvad er pointen, Locksley? - Min pointe, morder ...
... er enkerne her, der trøster børn, som ikke forstår, hvor deres far er.
Eller hvorfor deres mor græder.
Prøver du at give mig skyldfølelse, spilder du din tid.
Der er en grund til, hvorfor du ikke kan lide at se bagud.
Du vil ikke se, hvad du gør. Du kan ikke lide det, du gør.
Ved du, hvordan jeg ved det?
Det er fordi jeg plejede at være som dig.
Jeg har også dræbt i det Hellige Land.
- Buhuu. - Ja, buhu.
- Jeg kunne have fået den i øjet. - Du er modig, at vise dig her.
Jeg forsikrede mig, at du var alene først.
De dræber mig, får de chancen, men jeg skylder dig.
- Er du her for min skyld? - Gisborne ønsker, jeg finder dig.
- Jeg sagde ikke, at du nok var her. - Tydeligvis.
Men jeg må jo fortælle ham noget.
Jeg kan sige, at du er blevet nonne og er gået i Ripley klosteret.
- Vil han tro på det? - Ja.
Skriv et brev, hvor der står, at du vil være i fred.
Skriv at du beder, sørger eller noget andet.
- Hvorfor vil du hjælpe mig? - Jeg er ikke kun ond.
Ethvert brev fra klosteret bærer abbedissens segl.
Det ordner jeg. Jeg har et godt tag på nonner.
Jeg vil ikke gøre dig fortræd. Jeg vil bare låne din ring.
Der er den, kom her. Storartet.
Her har De til at købe en ny kåbe. Bed en bøn for mig.
Godt, Will. Nu går vi.
- Er du uskadt? - Denne vej! Hvor blev han af?
- Hvor er han? - John og Will, tjek vejen. Nu!
- Hvad vil du så gøre? - Jeg bliver her.
- Løb nu. - Han bliver dræbt.
Jeg har indgået en aftale, om at slå dig ihjel. Den vil jeg opfylde.
Du gør det ikke kun på grund af en aftale, vel Carter?
Much havde ret, ikke sandt? Vi mødtes i det Hellige Land.
Du mødte aldrig mig. Du mødte min bror.
- Hvad hed han? - Ved du ikke det? Du dræbte ham.
- Hvad hed han? - Thomas.
Og ja, det her er for ham. Jeg har ventet på dette øjeblik.
Jeg har forestillet mig det på mange måder. At møde og dræbe dig.
- Jeg håber, det bliver som ventet. - Det bliver det. Jeg har trænet.
Jeg er bedst til det, jeg gør, og jeg lever for at dræbe dig.
Jeg dræbte ham ikke, Carter.
Du beordrede ham ind i en landsby. Han råbte på hjælp, men ingen kom.
- Du lod ham dø. - Jeg husker ham.
Han var en god kriger. Han holdte op med at høre efter.
Han troede, han var uovervindelig. Han ledte angrebet.
Vi sagde, det var farligt. Han nægtede at lytte.
- Vi forsøgte at redde ham. - Du lyver.
Jeg var der, da liget kom tilbage. Bårebærerne fortalte mig alt.
Jeg sagde, de skulle sige det, så han blev husket som en helt -
- og ikke som en tåbe, der gik i døden.
Sludder!
Der var flere, der døde den dag, da de forsøgte at redde ham.
Jeg tror ikke på dig. Du er bange for at dø. Du var og er en kujon.
Han græd, da han døde. Han græd og sagde:
"Fortæl min familie, jeg ikke græd. Jeg leete sidst som leete bedst."
Han sagde altid: "Den der ler sidst, ler bedst." Hvordan ved du det?
Jeg ved det, fordi jeg holdte ham i mine arme, da han døde.
Nej, han var en helt. Du dræbte ham. Du lyver.
Hvis du virkelig tror, at jeg lyver, må du dræbe mig.
Hvis du tror, det giver dig sjælefred, så dræb mig nu.
Han var en helt, bare ikke den dag.
Hvad har jeg gang i? Jeg ved ikke, hvad jeg gør.
Hjælp mig. Min bror ...
Jeg elskede ham så højt.
Det er okay. Sådan ...
Det er okay.
Er du uskadt?
- Hvorfor græder han? - Han græder ikke.
Han ler bedst, som den der ler sidst.
Nu ved De, at hun er tryg og har det fint.
- Hvordan ved du, at hun er der? - Det sagde hun.
Jeg troede, de aflagde tavshedsløfte.
Jeg mener, at abbedissen sagde det, da hun gav mig brevet.
- Nej, det her er ikke rigtigt. - Hvad mener De?
Marian kan ikke vie sig til religionen. Hun har et liv at leve.
- Sadl hesten. Gør som jeg siger. - Naturligvis.
- Hvor skal vi hen? - Vi skal til klosteret i Ripley.
Vent lidt! Ønskede hun ikke, at blive ladt i fred?
- Hent min hest! - Det skal jeg nok.
Thomas var min helt. Uanset hvad han gjorde, ville jeg gøre det samme.
Da han blev tempelridder, var jeg nødt til at gøre det samme.
Jeg var netop blevet en del af dem, da ... da han døde.
Du ligner Thomas. Det var derfor, jeg genkendte dig.
Jeg var fast besluttet på, at fortsætte for hans skyld, nå til top.
- Jeg gik med i kongens garde. - Det gjorde vi også.
Det var der, jeg hørte om dig: Robin dit og Robin dat.
Hvor fantastisk du var, hvilket fik mit blod til at koge.
Når jeg dræbte nogen, så jeg dig foran mig. Ham, som tog min bror.
Jeg tog direkte til Nottingham, hvor Sheriffen har en pris på dit hoved.
- Den er på 500 pund. - 500 pund?
Jeg gik med på hans plan om at lokke dig til landsbyen.
Så alle disse mennesker blev dræbt på grund af en personlig hævn?
- Hvornår så du kongen sidst? - Hvorfor?
Vi har sendt ham en besked, en meget vigtig besked.
Sendebuddet var Roger af Stoke. Kender du ham?
Jeg kender Roger. Vi ventede ham, men han kom aldrig tilbage.
Kongen ved intet om Shah Mat.
- Shah hvad? - Det kommer ikke dig ved.
- Hvad kan jeg gøre? - Hvad du kan gøre?
Du kan gøre det du skulle gøre.
Vend tilbage til Nottingham, giv Sheriffen pagten -
- og en død lovløs.
Hvordan kan vi stole på ham. Han forsøgte at slå os ihjel.
Du og jeg ved om nogen, hvordan krig kan påvirke en.
Jeg vendte ikke tilbage som en gal morder.
Dæmoner arbejder på forskellige måder. Men er stadig de samme.
Jeg har dæmoner. Du har aldrig holdt mig på den måde.
Det har du ikke. Du har aldrig lyttet til min historie.
Det skyldes, at jeg var der med dig. Din historie er min.
Ja, det ved jeg.
Vi har aldrig talt om det. Vi taler aldrig sammen.
- Så lad os tale. - Nej, ikke hvis du bare føjer mig.
- Hvad jeg end siger, lytter du ikke. - Det ved du ikke er sandt.
Jeg sagde, jeg genkendte Carter fra korstogene. Du troede mig ikke.
Du lytter til Marian, du bruger tid med hende.
Nu må du holde op. Okay?
Du har en særlig plads i mit hjerte, gamle ven.
- Har jeg? - Behøver jeg virkelig sige det?
Nej, naturligvis ikke.
Det er rart at høre indimellem.
- Hvad laver han her? - Det er en lang historie.
Allan var her. Gisborne havde sendt ham for at finde mig.
- Jeg dræber ham. - Nej, han forsøgte at hjælpe mig.
Han sendte et brev til Gisborne hvor der stod, at jeg er gået i kloster.
Medicinen er klar, når du vil have den.
Det kan være farligt, Robin.
Hvad er det, du normalt siger, Lille John? "I dag er en god dag at dø."
Vi skal til Nottingham for at inkassere Carters honorar.
- Vi giver det til folkene i Clun. - Hvem er "vi?
- Jeg antager, det inkluderer mig. - Jeg beklager, Marian.
Enten er jeg med i din bande eller ej.
- Vær sød at blive her, Marian. - Det må jeg vel gøre så.
- Undskyld? - Jeg sagde, okay.
- Jeg bøjer mig for din autoritet. - Tak.
- Jeg er klar. - Behøver vi virkelig ham?
Sheriffen giver nok ikke pengene til en anden.
- Hvad hvis han forråder os? - Så påtager jeg mig skylden for det.
- Det skal jeg huske, når vi er døde. - Godt.
Det er en regel, som du skal holde dig til: Dræb kun om nødvendigt.
Sikke en lyseslukker.
Gør dit værste, Djaq. I dag er en god dag.
- Jeg hader talemåder. - Kom nu.
Hvad laver du her? Du skulle være i lejren.
- Hvad vil du gøre ved det? - Ingenting.
- Hvad er det her? - Det er Robin Hood som lovet.
- Er han død? - Han er død.
Er det virkelig sandt?
- Har I kontrolleret det? - Ja, sir Guy.
Jeg synes, at vi skal være helt sikre.
Lad mig se hans nakke.
- Guy! - Marian!
- Hvad foregår der her? - Det er Robin Hood. Han er død.
Jeg gratulerer. Jeg må tale med dig.
Under fire øjne?
Fortsæt bare.
Det er nok volapyk. Hvor som helst på bordet er fint.
Exeunt. Det betyder forsvind.
- De er med mig. - Ikke længere.
Vent på mig udenfor. I får penge bagefter.
Vi har dårlige dage. Vi har gode dage.
Når vi har Robin Hood -
- liggende død på vores bord, har vi de bedste dage i vores liv!
Har du den store pagt af Nottingham?
Ved du, hvad jeg vil gøre med ham?
Det angår ikke mig, Deres Nåde. Mit arbejde her er færdigt.
Var det et diskret hint om, at du vil have dine penge?
- Jeg har holdt min del af aftalen. - Det har du så sandelig.
Vi skulle ikke være gået. Tænk, hvis Carter ikke er en af os.
- Hvad hvis han sladrer. - Så er Robin død.
- Jeg fik brevet og ville besøge dig. - Jeg bad om at blive ladt i fred.
- Alligevel ville du besøge mig. - Det vidste du, at jeg ville gøre.
Det er derfor, jeg er her.
Jeg vil bede dig om, at lade mig være i fred.
Marian ...
... forventer du helt alvorligt, at jeg skal tro på -
- at du har givet dig selv til Gud?
Tro mig, jeg har ikke givet mig selv til nogen ... endnu.
Godt, for indtil du gør det -
- vil jeg altid tro, der er en chance for du og jeg.
- Jeg skal tænke over det. - Hold op med at tænke. Kom hjem.
Du brændte mit hjem til grunden.
Marian ...
Hvis jeg kunne gøre det om ... ville jeg vise dig andre sider af mig.
- Jeg har set dem. - Hvorfor afviser du mig så?
Jeg må have tid til at sørge.
Er der en bedre måde at sørge på end at skabe et nyt liv?
Jeg troede, at jeg måske aldrig skulle se dig igen, Marian.
- Jeg troede, at jeg aldrig ... - Hvad?
- ville få kysset dig.
Undskyld.
Sheriffen vil have, du kommer. Han vil sætte Robins hoved på en pæl.
Vi må fortsætte denne samtale om lidt.
Guy!
- Jeg har måske flere jobs til dig. - Jeg tager nok til det Hellige Land.
- For at hjælpe Kongen? - Jeg vil ikke slås mod saracener.
Jeg ville dog gerne lære flere af deres kneb.
De er langt foran os, når det gælder trylledrikke og hjælpemidler.
De har en bryg som reducerer en mands åndedrag til ingenting.
- Han virker død uden at være det. - Hvor fascinerende. En ledetråd.
Når den samme mand drikker en modgift -
- kommer han til live igen, som om intet var hændt.
- Som om hvad? - Som om intet er sket!
Er du i live?
- Jeg tager pengene. - Jeg betaler dig ikke nu.
Nu, hvor liget er steget af båren.
- Buk dig for mig. - Tving mig.
- Hvad laver hun her? - Hun reddede dit liv.
Jeg må gå, Guy.
- Gå? Du kan ikke gå. - Jeg kan. Og jeg er nødt til det.
- Det her var en fejl. - Det er det bedste, der er sket.
Jeg sørger, Guy. Jeg vildledte dig. Jeg er ked af det.
Du vildleder dig selv. Jeg ved det, for jeg har gjort det selv.
Jeg fortalte mig selv, jeg ikke havde brug for dig, at jeg kunne nøjes -
- med politik og magt. Alligevel står vi her.
Jeg må vende tilbage, før de opdager, at jeg er væk.
- Skal du tilbage til klosteret? - Ja.
Nej, Marian. Jeg forbyder dig at gå.
Vi ses i lejren.
De ser ud til at savne os. Er du klar?
Er du sikker på, at du ikke vil dræbe nogen? Vi bliver nok selv dræbt.
- Vi er for gode til at blive dræbt. - Det finder vi ud af.
Skynd dig, Carter!
Skynd dig!
- Vi er her, Robin! - Robin!
- Gør du det her ofte? - Ja, det lader det til.
- Det vil være lettere at dræbe dem. - Ja, men det er ikke nær så sjovt.
- Jeg må hellere komme videre. - Vil du ikke blive?
Jo, men jeg skal til det Hellige Land og besøge min brors grav.
Jeg vil tage ordentlig afsked og sige undskyld.
Jeg troede, jeg hædrede hans minde.
Jeg vil gøre lidt nytte også. Jeg advarer kong Richard på jeres vegne.
- Du adlød mig ikke. - Jeg reddede dit liv.
- Du kyssede Gisborne. - Du bandt mig.
- Du kunne have fået os dræbt. - Jeg er ked af det.
Jeg er ikke vant til ordrer. Men jeg kan lære det.
Jeg vil gerne være en del af din bande.
Jeg er ikke vant til, at du er i skoven, men jeg vil lære det.
- Våbenhvile? - Ja, våbenhvile.
Jeg håber, rejsen går godt, min ven.
Bedst på www.NXTGN.org
Tekster: Cathrine Søgaard Jensen www.sdimedia.com